SET
RAONS PER LLEGIR NAÏM I ELS ULLS
MULTICOLORS, DE JORDI FOLCK
El
set ens sembla una xifra atractiva. És
un nombre primer. El set del grup artístic Dau al Set. Les anomenades set
meravelles del món antic...
Llegir
continuarà una experiència única i intransferible, sortosament fora de l’abast
de la IA (que segurament tindrà molt d’artificial i ben poc d’intel·ligència).
I
per últim, no és el mateix alimentar-se que degustar, ni mirar que admirar, ni
escoltar que sentir.
Enunciades,
doncs les coordenades (el nombre 7, llegir, sentir), passem a glossar què fa
que aquest llibre no passi desapercebut.
1.
Els
temes tractats. La discapacitat (o si se’ns permet, l’altercapacitat,
que té molt de capacitat i no gaire
de dis-), el valor de l’amistat i de
la família, la resiliència (que es tradueix a no abaixar els braços davant de l’adversitat),
la reivindicació de l’esforç i de la creativitat per superar la grisor del món
que ens envolta.
2.
La
magnitud del narrador. En Naïm, que encara no té
catorze anys, que amb la seva verbositat genuïna
(a voltes ingènua, però sempre generosa en matisos, perdoneu la
paronomàsia), ens glossa la seva percepció de la vida. Tenint en compte
(atenció: espòiler!) que és ell qui es queda cec, encara cal valorar més el seu
gest ingent.
3.
La
riquesa de les al·lusions culturals. El llibre és
farcit de referències d’arts diverses, sovint de primeríssim ordre. Sense
fer-ne ostentació però també sense treva. Una invitació llaminera (i ara parlem
des de la perspectiva del professorat) a llegir en veu alta, a compartir i a
gaudir-ne, què carai!
4.
L’estil,
elaborat i planer. Sí, és perfectament possible!
Impossible llegir sense subratllar tot de frases per emmarcar. Un estil per
submergir el lector/a dins de la història a partir de l’emoció.
5.
La
muntanya russa d’emocions desplegades. Amb
dos moments catàrtics que van deixar noquejat aquest lector: l’arribada de la
ceguesa (moment més baix) i l’activació de la hiperestèsia (moment àlgid i
pletòric). Confessem sense rubor que tots dos ens van emocionar d’allò més,
però òbviament per raons oposades.
6.
La
visió (mai millor dit) diferent de la discapacitat.
7.
El
bon ofici de Folck. L’autor, quan parla de creativitat,
no només ho fa perquè li sona el
concepte (ha ha ha!), sinó que
predica amb l’exemple. A més, és capaç d’integrar dins de la narració, amb la
més gran de les naturalitats, fragments poètics, dramàtics, tràgics i còmics,
tot aconseguint que la lectura esdevingui una experiència immersiva i clarament
diferenciada del que sovinteja en l’àmbit de la LIJ. I aquesta barreja, al cap
i a la fi, no deixa de ser una imatge fidel del que és la vida.
Bonus track. Enllaç
al deliciós teaser (i no pas
tràiler!) i a les primeres pàgines. Que vagi de gust!
Comentaris
Publica un comentari a l'entrada